En gång för inte så länge sen-
- bodde en pojke som hette Nemo i en skyskrapa.
Nemo var en riktig drömmare.
- Dags att sova, sömntuta. - Du ser ut som en prinsessa.
Kan jag inte få följa med? På teatern är väl allt på låtsas?
- Varför får jag inte följa med? - Benjamin kan nog berätta en saga.
Ja, toppen!
Kan du berätta en saga, Benjamin?
Jag har mycket att göra i köket innan jag kan underhålla.
Sen, sen, sen! Sen i säng och sen till operan.
Alltid sen. Sov nu, Nemo.
Jag kommer tillbaka och berättar en spännande saga.
Är det om Zorro igen?
När Zorro träffar Alice i Underlandet.
- Och om rymdraketer? - Varför inte.
Jag kommer strax tillbaka. Tvivla inte på det.
Om en stund.
Jag kommer tillbaka.
Snabbare, pojk.
Benjamin. Benjamin...
Mamma! Pappa!
Mamma, pappa!
Den har olika färger.
- Var är jag? Vem är du? - Bry dig inte om det. Vem är du?
- Du får inte ställa den här. - Kan du öppna?
Jag vet inte om jag ska det. Okej, då.
- Vad gör du? - Är du blind, jag gräver.
Förlåt.
Varmt! Snälla!
- Släck den! Det brinner. - Var kommer lågorna ifrån?
- Det är sandeldar. - Vad är det där?
Har du inte sett en ubåt förut?
Titta, Apan. Han kom med en hiss. Han släckte elden.
- Jag heter Nemo. Vad heter du? - Jag heter Cunegond.
Släpp ner mig. Släpp ut mig!
Dumma apa!
Du är inte min mamma. Jag röker om jag vill.
Jag ska trycka upp en banan i din näsa!
Bort ifrån mig!
Släpp ner mig, idiot!
Apan, hämta mat! Vi har en gäst. Han är hungrig.
- Visst är du? - Jag vet inte.
- Jag hjälper dig att städa. - Apan, maten!
Skynda på!
Nautilus. Loggboken.
“Klockan tre på morgon passerade Nautilus kräftans vändkrets.“
“Vi fick fram natrium från havet“-
- “och på så sätt skapade vi elektricitet.“
“Genom öppningen tittade en vattenspindel direkt på mig.“
Cunegond? Apan? Hallå?
Gå och laga maten! Dumma apa.
Vilka är de?
Hallå?
Är de från yttre rymden, Cunegond?
- Vad äter du? - Stick!
- Apan, vad är en vattenspindel? - Han vet inget om dem!
- Vet du det, Cunegond? - Ställ inte en massa frågor!
- Elektricitet och natrium, då? - Så här skapar vi elektricitet.
Vad är det, Apan? Är det fotot?
Visa mig! “Ombordstigning på Nautilus.“
Titta, det där är kapten Nemo. Det är nåt på hans axel.
Det... Titta, det är en liten apa.
Apan, du har växt. Jag visste inte att apor var så små.
En dag blir jag lika stor.
Vad var det?
- Titta. - Får jag titta, Cunegond?
- Med den kan vi ta oss hem. - Det är min tur. Vilket fint skepp.
Hjälp! Cunegond, Apan!
De har fyrverkerier på skeppet.
- Det sjunker. - Hoppas att kapten räddar det.
Jag och kapten Nemo har samma namn, lustigt.
- Hoppas att de kan simma. - Får jag titta.
Du är för ung för det här. Du kan få mardrömmar.
Herregud! Det är en flicka.
Hon lever!
Fröken? Kommer du från skeppet som började brinna?
Cunegond, Apan!
Cunegond, vakna! Jag har hittat en flicka som är jättevacker!
Apan, vakna! Jag har hittat en vacker flicka.
Hon kanske är en sjöjungfru.
Du är så vacker.
- Vi måste ta henne till ubåten. - Förr var det lugn och ro här.
Vi kan inte lämna henne här. Då blir hon förkyld.
- Jag orkar inte längre. - Lämna henne ifred.
- Cunegond, tror du att hon drömmer? - Här finns det fina grejer.
Apan, snälla. Hjälp mig.
Den här var fin. Den passar.
Nu har jag väntat länge. Jag måste gå ut och leka ett tag.
Jag kommer snart tillbaka.
Apan, jag ska leta efter Cunegond. Ta hand om henne.
Berätta om hon vaknar.
Cunegond? Cunegond?
Far? Far, är det du?
Cunegond? Cunegond?
Ta hit kameran, Pushkin. Snabbt, som om ditt liv var i fara.
Det stämmer faktiskt.
- Titta på tältet. - Visst är det vackert?
Det tillhör nog en upptäcktsresande. Jag har sett ett i en sagobok.
- Tror du att de kom i hissen? - Den är bara skräp nu.
- Hur ska jag komma hem? - Den är sönder. Du är också fast här.
Sluta tjura annars får du en smäll. Apan tar hand om dig.
Cunegond, jag följer med!
- Kom nu, vekling. - Får vi verkligen?
Nu vet jag hur en upptäcktsresandes tält ser ut i verkligheten.
Kom nu, vi tar med oss lite grejer.
Mamma skulle bli arg om hon såg hur jag ser ut.
- Säkert. - Men...
Mamma kanske är död. Hon kanske inte bryr sig då.
Far? Vem är där?
Snälla, svara!
- Vad fin du är. Ska vi inte gå nu? - Vi har väl roligt.
Cunegond, de kommer tillbaka!
- Det är bara en massa skräp. - Jag ska se om sjöjungfrun vaknat.
Gå du.
Vilket förvånansvärt land. Håller du inte med, syster?
- Jo, för din skull. - Du blir aldrig imponerad.
Men vi har nått jordens ände. Upptäcktsresande har aldrig nått hit.
- Och sen återvänt. - Jag ser bara sand.
- Och några vulgära grönsaker. - Känner du inte passionen?
Våra vänner blir imponerade av fotona.
Ja, det blir de säkert. Döda stunder från det förflutna.
Sablar!
Vildar har varit här och förstört statyn!
Sök överallt! Hitta dem! Dåre!
Sir? Ursäkta, sir. Kan ni berätta var Apans båt ligger?
- lngen lök på min. - Snälla, sir.
Jag är nog vilse.
Lilla tjuv, man tar inte en present som prins Mychkine gett åt Duchka.
Jag tänker inte slösa en kula till på en så patetisk varelse.
Apan, var är du?
Apan, hon ligger inte i sängen. Inga gåtor.
Släpp ner mig! Vart för du mig, Apan?
Sätt ner mig!
Oroa dig inte. Han skadar dig inte. Jag heter Nemo.
Jag hittade dig i havet. Jag förde hit dig.
- Nu är du vaken. - Är vi apans fångar?
Nej, han är en vän. Han heter Apan.
- Var det du som räddade mig? - Ja, du är inte så tung.
Tack, master Nemo. Jag är prinsessan Alice från Yonderland.
Från Yonderland? Jag visste att du var en prinsessa.
Han gav mig en vacker bukett.
Han kommer inte att skada dig. Jag kan lugna ner honom.
Inte nu igen. Han ska avsluta det.
Råttors synd.
- Berätta, vem gav dig den skadan? - Vilken skada?
Tacka mig, du har kronan på huvudet men hjärnan på foten.
Utan mig skulle du ha lämnat världen innan det var dags.
- Varför är du sorgsen? - Jag tänkte på mina föräldrar.
- De är på havets botten. - Jag saknar min mamma.
Och min pappa och Benjamin.
Tänk om vi kunde åka hem och finna allt som förr.
Ja, det vore toppen.
Stackars Apan.
Det här måste jag se. Titta, där är han.
Nu har jag sett en apa som är kock.
Där är Cunegond och mannen från gruvan.
Jag undrar hur han kom hit.
Får jag presentera mig, mr Rip.
Vän till alla själar och föräldralösa barn.
Gråt inte. Snälla barn, här är alla ensamma-
- och långt hemifrån. Vi måste trösta varandra och göra vårt bästa.
Hur kan ni vara olyckliga när fisken är underbart god?
- Jag känner er. Ni har mardrömmar. - Vad vet du om det, listiga barn?
- Ni sov i en tågvagn. - Jag känner dig också, Nemo.
Du bodde i himlen innan du kom ner hit. Och ni, ljuva dam.
- Av fin familj, men har fallit ner. - Jag är prinsessan i Yonderland.
Här är titlar inget att ha. Om man inte kan äta dem.
- Kan man äta titlar? - Har ni inte hört talas om sir Loin?
- En kunghamburgare. - Märkligt land.
På dagen är det skymning och på natten hör man stjärnornas vrål.
Märkligt land i världens ände. Det finns inte på nån karta.
Bara de som är vilsna kan hitta hit.
- Jag vill höra stjärnorna vråla. - Orädda barn.
Det kommer du få. Ha tålamod så får du höra dem.
- Ni är en vetenskapsman, mr Rip. - Har du sett hela världen?
Ja, hela. Jag har syndat, stulit, plundrat-
- och sen ångrat mig. Jag har ätit utsökta rätter.
Och det ska jag säga, det finns mer sanning i ett fårben-
- än i alla söner i universum.
Jag minns den största boven. Djävulens son!
Kom närmare. Han hade bara en arm-
- men trots det kunde han...
Vakna, dumbom! Titta på fåglarna.
De bygger bo i dina öron, latmask.
Vad är det?
Kom nu, dumbom. Lugn.
- Har du nåt att visa, pojk? - Jag har hittat jordens ände.
Den har jag letat efter länge. Har du hittat helvetets port?
- Var då? - Titta.
Skärselden.
- Är det en hemlig tunnel? - Vart vill du ta vägen, pojk?
- Som alla andra, jag vill hem. - Och var ligger det?
Jag minns inte längre.
Jag ska hjälpa dig, Cunegond. Sen kan vi lösa gåtorna tillsammans.
Nu gräver vi!
En väg...
Alice, stig upp! Mr Rip gjorde ett magiskt trick.
- Gå upp nu, Alice. - Jag förstår inte ett ord.
Jag drömde om en prins som kom ridande på en vit häst.
- Han räddade mig. - Du är fortfarande här. Upp med dig!
Jag tror att mr Rip är en trollkarl.
- Lucifer var gruvarbetare. - Finns det män där nere?
Män gick här en gång, men tunneln har nog rasat in.
Lucifer har alltid vakat över dem som letat efter guld.
Ingången, vi närmar oss.
Jag känner doften.
Jag känner mig aningen yr. En mild släng av guldfeber.
Kom nu så sätter vi igång.
- Vad gör ni, mr Rip? - God dag, Nemo.
Är du redan uppe? Var försiktig.
- Prinsessan. - Vad gör ni, mr Rip?
- Hej, Cunegond! - Tunneln leder till jordens mitt.
Där ligger djävulen i en grav av guld. Vi måste undersöka den.
- Kom ner! - Toppen!
- Är det djävulen? - Det är ett skrik från vår värld.
- Det är bäst att jag tittar. - Ju fler desto säkrare, mr Rip.
- Du har rätt, visa barn. - Kom, Alice.
Hallå!
Håll ihop. Det kom nog därifrån.
Vad har de arma människorna gjort?
- De är onda och nu straffas de. - Tyst, Nemo!
De är faktiskt människor.
Döda allihop!
De var mänskliga en gång i tiden, men inte längre.
Öknen är full av svek. Dessa krigare har en gång dött.
Har de dött och nu dör de igen?
- Vackra dam. Förlåt mig. - Det gör inget.
Ni har en lugnande effekt. En mans gärningar är det viktiga.
Jag har nästan glömt mitt namn. Jag heter Legend.
Snälla, ställ er upp.
Jag är prinsessan Alice av Yonderland.
Vilket minnesväckande namn.
Här vet inte människor hur man drömmer längre.
Om han ska försvara oss har vi fiender vi inte känner till.
Prinsessan, det är nog sant. Hemska faror väntar er.
Säg bara mitt namn så dyker jag upp.
Får jag rida på er häst, mr Legend?
Vi ska se om du skulle passa som ryttare och krigare.
Tills solen går ner, mina vänner. Rid, Black Cloud!
Prinsessan, hans tunga är lika snabb som svärdet.
Det var snällt av honom att erbjuda sig att försvara oss.
Det kommer han att göra.
Det skiljer sig så från det jag är van vid.
Jag måste erkänna att jag känner stor sorg.
Mina föräldrar är på havets botten och jag ser nog inte mitt land igen.
Söta prinsessan, livet är smärtsamt-
- men ett vackert ansikte är det bästa botemedlet.
Titta.
Det här är en sten som kan användas för att få fram fina färger.
- Ja, ja! - Målar ni?
Målar drömmar, en konstnär. Åh, prinsessan.
Hallå!
Snälla, ursäkta att jag stör. Jag har kommit vilse.
Vilse? Alla är vilse i detta barbariska land.
Är ni också långt hemifrån? Man måste väl försöka anpassa sig.
Inte alls. Jag ska alltid vara mig själv.
Grevinnan Duchka Alexandrovna. Trevligt att träffas.
Hur står det till?
Jag är prinsessan Alice av Yonderland.
Prinsessan, kom ni hit i kadavret som ligger på stranden?
Nej, i ett annat skepp. Det försvann i stormen.
Boris, låt vår prinsessa samla sina tankar.
Svalka er i det kalla vattnet.
Det är perfekt.
Pushkin?
Jag är en rättvis man. Jag gillar att vara rättvis.
Varför ska jag skona ditt liv?
I det här landet har man inte slavar. Jag arbetar, ni betalar.
- lnga pengar, jag tar halsband. - Jag har flytt från bolsjevikerna.
Och nu det här. Jag ska döda dig för halsbandet-
- och för att du är en revolutionär! Pushkin!
Barnet räddade ert liv. Folk som vi, prinsessan-
- lever ett skyddat och tråkigt liv. Lite obehag kan vara underhållande.
Men att dela en ubåt med dem är kanske lite överdrivet.
De har varit väldigt snälla. Jag kommer alltid att vara tacksam.
- Varför kom ni hit? - Min bror är en äventyrare.
Jag kommer alltid att följa honom. En dag kanske han förvånar mig.
- Vad vill han finna? - Svaret på livets gåta.
Men alla gåtor är intressanta.
Black Cloud är otrolig. Vi red över hela öknen.
- Var du inte rädd? - Nemo är modig.
- En dag ska jag bli en hämnare. - Vill ni rida med mig, prinsessan?
- Gärna. - Alice, var är mr Rip?
- Är det inte för mörkt? - Månen är allt vi behöver.
- Jag vill inte vara ensam kvar. - Var inte barnslig. Vi kommer strax.
- Ge dig av, barn. - Alice, jag hittade dig i havet!
Hem!
- Det är bara ett skämt. - Men kom upp i alla fall.
- Det är vackert, mr Rip. - Originalet var vackrare.
Berätta, tycker du att det här liknar originalet?
Det ser inte ut som öknen utan där jag bodde innan.
- Har ni varit där, mr Rip? - Jag såg det i dina tankar.
- Sen byggde jag det. - Varför gjorde du det så stort?
- I ditt huvud är det stort. - Jag vill bli stor.
- Kan du göra mig stor, mr Rip? - Hur ska det gå till?
- Jag vet att du är trollkarl. - Om du tror det så...
- Det kanske jag kan. - Det tror jag.
- Kan jag få dig att flyga? - Jag tror det.
Hoppa ner och flyg runt lite.
- Har du fastnat här? - Kan du verkligen det?
Tror du inte på mina krafter. Tror du så hoppa!
Försök! Flyg! Tro!
Nemo, ska jag hjälpa dig? Hur gick det?
Mr Rip, du klarade det. Jag visste det!
- Allt sitter inte rätt. - Du vänjer dig.
- Vad kommer Alice att tycka? - Titta på himlen.
- Titta på ljuset. - Det är ett stjärnfall.
Det är det inte.
- Vad är det? - En död stjärna som återvänder.
- Jag hör hur den vrålar. - Då kanske det är en rymdraket.
Rymdraket?
Attacken ska komma från himlen.
- Det är mitt öde att försvara oss. - Varför vill nån attackera oss?
Varför? Det är en hemlighet.
Snart får jag veta det.
Oroa er inte.
Jag ska skydda er, prinsessan.
Sir, jag trodde att ni var min vän. Jag litade på er.
Ni är avskyvärd!
Förlåt mig. Det är ensamt att vara en legend.
Jag har inte heller nåt hem.
Okej! Ni ska få se-
- att jag bara behöver mitt svärd.
Det är kallt.
Ingen kommer att tro mig.
Oj.
Alice, jag har sett en rymdraket och en person kom ut ur den.
- Kom och titta. - Jag vet inte vem du är.
- Det är jag, Nemo. Tror du mig inte? - Nej.
- Jag lovar. Jag ville bli stor. - Hur ska jag kunna tro dig?
- Hur kan det ha gått så snabbt? - Mr Rip, jag sa ju det.
- Han är trollkarl. Han gjorde det. - Du är lik honom.
Antar jag. Du har hans hår och hans ögon.
Jag ville inte stöta bort dig, men du var stygg.
- Det känns som länge sen. - Gjorde du det här för min skull?
Alice...
Jag älskar dig jättemycket.
Apan?
Det är jag, Nemo.
Vad är det, Apan?
Gräva?
Cunegond.
Du är trött?
Apan, vad... Cunegond sover inte.
Du menar att han inte kom tillbaka. Kom, Alice.
- Cunegond, hur är det? - Cunegond?
- Vem är du? - Det är jag, Nemo. Jag är stor.
- Nemo, stor. Dumheter. - Mr Rip...
Där är tunneln. Det är kanske vägen hem.
- Var är Alice? - Den här vägen.
Vi kommer, Alice!
Rör den inte!
Stick härifrån! Den är min!
Varför frågar du inte honom?
Hur kommer vi härifrån? Jag ställde bara en fråga.
Lugna dig.
- Kan du visa oss vägen hem? - Jag ser ingenting.
- Vart ska ni med mitt guld? - Han vet inte hur man kommer ut.
- Begravdes du levande? - Ja, länge.
Är vi i Nautilus? Har kapten Nemo kommit tillbaka?
- Jag är Nemo. Men inte kapten. - Vilka är de andra?
Jag ser er inte. Jag är blind.
- Guldgrävare, vad hände dina män? - Jag ville se dagen.
- Ljuset och kunna njuta av mitt guld. - Hur lyckade du överleva?
De ville ha guldet själva.
Vi slogs... Jag dödade.
- Jag var tvungen att äta. - Åt du människokött?
- Åt de dem alla? - Jag ville överleva.
- Jag ville hålla mig stark. - Människokött.
- Så alla är döda? - Vill du dö? Dö!
- Dö! - Han kan inte vara så här.
- Mr Rip, ge honom synen tillbaka. - Det är svårare än att flyga.
- Snälla, mr Rip. - Jag kan inte hjälpa er.
Jorden är arg över era gärningar. Den vrålar och skakar.
- Gå härifrån! - Gör som han säger!
Guldgrävare, den här kan hjälpa er.
Ni som redan varit i dess djup.
En rymdraket kanske gör min syster imponerad.
Pushkin, kameran. Vi går närmare.
Kom! Ska jag döda dig?
Vad gör ni mitt i bilden?
Objektet är ett förfärligt tecken på moraliskt förfall.
Hur kan djuret stå ut med er? Sluta svinga värjan.
Håll tyst, idiot! Vet du inte vem du talar till?
Nej, jag glömmer det här. Jag vill inte hugga halsen av er.
Ta tillbaka den.
Black Cloud?
Du ska få betala för det här.
Kom, Alice. Hoppa i! Det är inte kallt.
Titta vad jag hittade!
Hund!
Du offrade själen till din gud!
- Havet ska bli rött av blod. - Lyssna nu!
- Jag vet tillräckligt. - Sluta, snälla!
Jag ska skära halsen av dig!
- Sluta! - Alice, han kommer undan.
- Nej, sluta. - Fienden är överallt.
Han har olika skepnader. Nu har han blivit en man.
Det är en rymdraket. Jag är Nemo.
Nemo?
- Den unge Nemo? - Ja.
Det finns inte tid för lycka. Det onda har kommit hit.
- Vi måste slåss. - Jag är inte rädd.
- Det vet du. - Visa hur modig du är.
Mina kläder, då?
- Vad är det här? - Mr Rip gör saker från mina tankar.
- Har du det här i huvudet? - Jag bodde där med mina föräldrar.
- Jag skulle inte vilja bo där. - Är vi ihop spelar det ingen roll.
- Yonderland är en vacker plats. - Det är inte fult!
När man ser det i en ful stad så ser det inte fult ut.
- Du har ingen brådska märker jag. - Kom.
Visst är den vacker. Eller är den också ful?
Är det järnmonstret? Det verkar vara fredligt.
Skoja medan det finns tid. Jag kommer att skydda er.
Stanna här tills jag hämtat min häst.
Det där måste vara piloten.
- Det ser ut som greve Danilov. - Känner du honom?
Du verkar känna många män och alla betyder mer än mig.
Jag träffade greve Danilov av en händelse.
- Föredrar du pojken? - Nemo är ingen pojke.
- Du har inget med mitt val att göra. - Hoppas att han kan skydda dig.
Ditt liv är i hans händer.
Alice, titta på raketen. Vill du inte gå in?
Vi borde åka till Yonderland. Det här stället är upprörande.
- Okej, vi går lite närmare. - Kom.
- Kom vi går in. - Mr Legend säger att den är ond.
Jag vet inte. Hur ofta får man chansen att gå in i en rymdraket.
Jag är Boris Alexandrovitch. Greve Danilov.
Du är en okänd varelse. Din planet är den torra planeten.
Okänd varelse? Jag är greve Danilov.
Är Danilov herren över den torra planeten?
Den tiden är över.
Är ni rädd?
- Varför kom ni hit? - Jag är nyfiken på andra varelser.
Min form är Rals- Akrai. Min planet är Ziggoura.
Min sol är Knesis.
Intressant.
- Varför han ni landat i öknen? - Guld.
Ni letar också efter metallen.
Guld är nödvändigt för min farkost.
Med metallen skapar vi ljud som får stalaktiterna att vibrera.
Vibrationerna skapar vår energi.
Det är på det sättet vi reser i rymden.
Cunegond kan skapa elekricitet. Han behöver inte guld.
- Har ni inte guld i Ziggoura? - Nej, det finns på få planeter.
För 10 000 år sen kom vi till jorden-
- och gav männen guldfeber för att de skulle leta-
- och gräva fram det från jorden. Vi återvänder när vi behöver mer.
Det här förklarar förbannelsen guldfeber.
Jag älskar doften av en storm och den brinnande himlen.
Han är vacker. Vilken hållning.
- Vart togs det här? - Där är han.
Inte här. Det är nån konstig utrustning bakom honom.
Du hade rätt. Han är väldigt tjusig.
- Ursäkta att jag stör. - Ni kan väl stanna och vila en stund.
- Jag är faktiskt utmattad. - Är ni skadad i pannan?
- Det är inget. - Nej, det är litet.
Det är ett djupt sår.
Tack för er vänlighet, men jag är mycket förtvivlad.
- Jag är mycket uttråkad. - Varför kämpar man för människan?
Jag har också älskat män. Det har också gjort mig besviken.
Jag kanske ska presentera mig.
Kanske inte.
Förstår ni kärlek?
- Är ni en robot, Rals- Akrai? - Jag är Rals- Akrai.
Vi är härskare på Ziggoura. Vi är kloka och djärva.
Jag vill se Ziggoura.
- När guldet omvandlats åker jag. - Jag ska återvända.
Vänta på mig. Jag ska hämta min syster.
Jag kommer tillbaka med Dushka.
- Vad vill ni Rals- Akrai? - Förlåt oss.
- Vi är vilse. Vi vill åka hem. - Till Yonderland.
Kan ni släppa av oss på vägen?
Det tar säkert inte lång tid i er fina farkost.
- Jag känner inte till den planeten. - Mr Rip vet allt.
Kom.
Jag åker idag innan solen går ner för sista gången.
- Kom om ni vill. - Vi kommer. Vi tar med en karta.
Du ska vara en ond apa. Så där, ja.
Bra!
Hej, mr Rip.
- Varför är Apan på byggnaden? - Det ville jag fråga dig.
Han försöker fånga en rymdraket.
- Den kan köra oss till Yonderland. - Den landade där borta.
Yonderland! Ligger det långt härifrån?
Inte längre än våren eller solnedgången...
- Eller din nästipp. - Måste du alltid tala i gåtor?
Håll upp huvudet, Apan. Stolthet!
Greve Danilov är upptäcktsresande. Han har hundratals kartor.
Kom!
Apan fångar en rymdraket. Jag gillar det.
Vänta!
Ljuset skulle ändå försvinna.
- Det är mitt halsband. - Stick, tjockis!
Har du glömt? Det tillhör Dushka. Förstår du inte?
Det sista av min vodka.
Du har rätt. Drick. Diamanter och vodka till djävulen.
Ikväll är vi bland stjärnorna.
Imorgon är du fri, Pushkin.
Dushka, min älskade. Det där svinet!
- Vad gör han här? - Som du ser, han dansar tango.
- Ganska bra. - Vi ska åka till en annan planet.
- I en rymdraket. - Du och dina romantiska drömmar.
Den här gången är det sant! Jag lovar.
Om du inte går härifrån så dödar jag dig.
Jag ger dig stjärnorna, men du väljer nåt från rännstenen.
Låt ödet bestämma.
Vem är du? Du har en massa hår.
- Utmana inte ödet. - Jag tillhör stjärnorna.
- Jag är odödlig. - Nej.
- Jag är fri! - Vem sköt?
Spring för livet!
Min bror! Förlåt mig, Boris.
- Förlåt. - Han försökte bli vän med fienden.
Stunden är här.
Du har fel. Rals- Akrai dödade honom inte.
Vänta!
- Nemo! - Vänta!
Alice! Jag måste varna Rals- Akrai.
Vänta här så åker vi till Yonderland tillsammans.
- Lovar du? - Ja.
Nemo! Jag älskar dig.
Kom, Apan. Jag behöver din hjälp.
- Dö, du onde! - Rals- Akrai, bakom dig.
Ta honom, Apan! Ta honom!
- Han har hittat lugn. - Vad snällt.
Men han ser ut som ett av sina foton.
Ett dött ögonblick som fångats i det förflutna.
Han sökte efter sanning, men fann en blöt grav i öknen.
Apan?
Krigarmannen är borta.
Men Apan...
Det här djuret var ädelt.
Döden borde inte ha hämtat honom.
Varför finns det så mycket ont på den här planeten?
Jag vet inte, men jag önskar att det slutade.
- Lämnar du oss? - Det finns inget kvar här.
Min planet är långt borta, men där finns det frid.
- Vill du följa med mig, mitt barn? - Jag ska bara hämta Alice.
Det tar inte lång tid.
- Vart vill du åka? Vi skulle vänta. - Åk tillbaka.
Jag vill ta en promenad ensam i den här förtjusande öken.
Dushka? Dushka Alexandrovna?
Dushka.
Black Cloud! Black Cloud!
Black Cloud!
Nemo!
Nemo, varför väntade du inte?
Guldgruvan!
Var är den? Jag vill dö i den!
- Var är gruvan? - Guldgrävaren vill hem.
Kom närmare, guldgrävaren. Du har ett hjärta av guld.
Kom. Stanna här.
Jag kan inte alltid hjälpa dig.
De gav oss guldfeber och övergav oss sen.
Sannerligen! Det här är en förvirrande planet!
Och människorna är fyllda av smärta.
Trots det är jag glad att jag kom hit.
Glad att jag kom hit.
Det är eld. Titta.
Grunwald. Ni är här allihop.
- Tack och lov att du mår bra. - Vi förlorade och hittade dig.
- Stjärnorna berättade om olyckan. - Gubben i månen visade vägen.
Vi måste ge oss av. Ditt folk behöver dig.
- Nemo... - Kom, här finns inget kvar.
Nemo! Nemo!
Titta, vad är det?
Vänta på oss!
Hoppa på!
Alice?
Alice? Alice...
Alice? Jag är här!
- Titta! - Vänta, kom tillbaka!
- Vänta! - Hej då!
Vänta!
Du lever! Du lever!
Det ingen idé, Apan.
Kartan över Yonderland. Den fanns här!
Apan, hur ska vi komma dit?
Allt fungerar!
Apan, vi ska till Yonderland och hitta Alice.
Är du redo för sagan? Zorro, rymdraket, kapten Nemo-
- Alice och en massa annat.
Nemo? Nä men.
Översättning: A. Andersson www.sdimediagroup.com